Text och översättning: CiK - CASHiSKiNG
Synk: Incubator
TILL VILDINGARNAS LAND
Vill du se något häftigt, Claire?
- Vilka var mer där? - Det är en snögrotta.
- Min bror. - Claire.
- Jag ska till pappa i helgen. - Snöplogen lämnade snö vid gatan.
- Jag grävde ett hål. - Lek med dina vänner, Max.
Du går ditåt och du dit.
Tilltala mig inte sådär! Du är bara ett staket, gå och lek med dina staketvänner.
Är det din bror, Claire?
- Ge dig av, Max. - Jag fick honom.
- Gick det bra? - Kom nu!
Jag är hemma!
Vad är det?
Claire och hennes vänner hade sönder min snögrotta.
Hon gjorde inget åt det.
Jag förstår dig.
Jag hade i alla fall gjort något.
Vad har du gjort, Max?
Jag vill inte störa. kan du berätta vad Mr. Lasiter inte gillade med rapporten?
Vad ska jag göra?
Jag är trött och har haft en tuff dag.
Jag har inte råd att bli av med det här.
Jag vet. Jag måste sätta igång nu så att jag kan lämna in det i morgon.
Det här var sista gången, jag lovar.
Tack.
Jag vill höra en saga.
Jag...
Okej.
Det fanns väldigt höra byggnader som kunde gå.
Det fanns också vampyrer. En av vampyrerna bet den högsta byggnaden,-
-och bröt av sin tand.
Sen ramlade alla andra tänder ut och han började att gråta.
Sen sa alla andra vampyrer...
Varför gråter du? Det är bara dina barntänder.
Då svarade han: det är mina vuxentänder.
Vampyren visste att han inte var någon vampyr längre. Alla lämnade honom.
Slut.
Solen är vårt solsystems centrum. Det är tack vare den alla planeter finns.
Det är solens värme som gör att vi kan leva på vår planet.
Den kommer inte alltid att finnas här, för allt dör för eller senare.
När den dör så sväller den upp och slukar alla andra planeter, inklusive jorden.
Solen är egentligen bara ett klot som brinner med hjälp av bränsle.
När bränslet tar slut så slocknar den.
Efter det så blir det mörkt för alltid.
När det sker är jag nästan säker på att mänskligheten redan har gått under.
Men vem vet?
Kom hit, mamma!
- Jag har inte tid, Max. - Jag har byggt en borg.
Lavan kommer! Du måste skynda dig hit.
Rymdskeppet lyfter snart.
Ska jag hålla en plats åt dig?
- Du är verkligen... trevlig. - Söt.
- Nej. -Du är verkligen söt.
Hej, gubben.
Ta bort dina saker från bordet, Claire. Middagen är snart klar.
- Vad är det där? - Pâté.
- Det här är inte riktig majs. - Frusen majs är riktig majs.
Gå och säg åt din syster att ta bort sina saker från bordet.
Ta bort dina saker från matbordet, Claire!
Håll inte på, Max.
Gå ner där ifrån. Jag har en vän här och du skämmer ut mig.
Mata mig, kvinna!
Hoppa ner!
Hoppa ner. Nu!
- Jag ska äta upp dig! - Hoppa ner!
Stanna!
Vad är det för fel på dig? Såhär får man inte uppföra sig!
Det blir ingen mat för din del, Max. Gå till ditt rum!
- Du bet mig! - Du kan inte låta honom hålla på sådär.
Vad är det för fel på dig, Max? Du beter dig konstigt!
Det är inte mitt fel!
Max!
Nej!
Jag hatar dig!
Hallå?
Det räcker. Riv allihop!
Det är fler här borta.
Tänker någon hjälpa mig?
Vi gillade dem.
Ser ni inte att vi har problem?
- Jag kan... - Jag gör det själv, som vanligt.
- Kan vi prata, Carol. - Jag har inte tid just nu, Douglas.
- Hör ni mig när jag står här? - Är det bara jag som bryr mig?
- Är det här nödvändigt, Carol? - Fråga K.W om det.
- Hon är inte här. - Just därför är det nödvändigt.
- Jag kan hjälpa till. - Bra. Kom här.
- Tack. Vem mer vill hjälpa till? - Jag är glad att kunna hjälpa till.
- Ska jag också hjälpa till, Judith? - Nej, det ska du inte!
- Han kanske skulle känna sig bättre då. - Ställ dig här innan den blir förstörd.
- Jag vet. Jag borde inte... - Du hjälper inte till, Ira.
- Gå in i hyddan. - Jag står här.
- Det här är vansinnigt. - Jag förstör det vansinniga.
Jag tror inte att vansinnigheten har blivit förstörd.
Är det ingen som står på min sida?
Antagligen inte.
Okej. De som står på min sida är...
...jag själv.
Bryr ni er inte? Är det bara jag som vill att vi ska hålla ihop?
Jag är den enda som bryr mig om det...
- Ser ni? Jag bryr mig. - Carol?
Ni bryr er inte. Ni står där och viskar saker om mig som ni alltid gör.
- Det stämmer. - Jag vet vad jag gör...
- Vad är det där, Ira? - Jag vet inte.
Hejsan.
Den här grabben förstår hur man gör.
Hejsan, din lilla... konstiga sak. Jag gillar sättet du förstör saker på.
- Du har en egen stil. - Tack.
Du tar den, så tar jag den där. Så ser vi vem som är klar först.
Kör!
Vad gör du?
- Jag hjälper till. - Genom att ha sönder våra hus?
- Är det något fel på dem? - Hans hus ser säkert roligt ut.
Vi har arbetat hårt med dem, och så kommer du och "hjälper till."
- Jag fryser. - Är du en vän till K.W?
- Är det du som är Bob eller Terry? - Vilka är det?
- Han ser ut att heta Bob. - Han är farlig.
Jag brukar äta upp mina problem.
Det är det enda sättet att lösa sådana här problem på.
- Jag avskyr benen. - Man skär sig inte på dina ben, va?
- Nej... - Bäst för dig.
Du är självisk. Hoppas att du inte smakar lika självisk som du ser ut.
- Nu äter vi honom. - Sluta.
Sluta!
Stå still!
- Varför? - Därför...
Därför att ni inte kan äta upp mig.
Det visste ni inte om, så jag förlåter er. Men gör aldrig om det.
- Jag har krafter från ett annat land. - Krafter...
Från forna tider.
Tvinga mig inte att visa det. Jag var tvungen att visa några vikingar en gång.
- Vad är det? - De har hornhjälmar och är stora...
Större än er! De anföll min isborg en gång.
De försökte gräva sig genom taket, men det var för kraftigt.
Jag sa åt dem att vara still, men de lyssnade inte. Jag besegrade dem.
Jag fick deras huvuden att explodera.
De insåg då att jag kan alla världens hemligheter.
Vet ni vad som hände sen?
De gjorde mig till kung.
- Kung? - Jag visste att han var speciell.
- Sprängde du deras huvud? - Du kan inte spränga stora huvud.
- Deras huvud var större. - Du är ju så liten.
Att vara liten är bra. Mina krafter tog sig genom sprickorna.
- Om sprickorna försvinner. - Jag har en annan sak till det.
Om de har ett material som den inte kan ta sig genom?
Då har jag en ännu kraftigare sak. Det kraftigaste i hela universum.
- Han ser kraftfull ut. - Det måste finnas något material...
Tyst!
Jag ber om ursäkt. Du var deras kung och gjorde allt bra?
- Ja. - Ensamhet då?
Kommer du att hålla all sorg borta?
Jag har ett sorgskydd. Det är stort nog för oss alla.
Såhär gör jag med ensamhet.
Jag visste det.
- Varför lyssnar ni aldrig på mig? - Du har rätt, Carol.
Han ser inte ut som en kung. Kan han vara kung så kan jag också det.
- Är du kung där du kommer ifrån? - Jag har varit det i 20 år.
- Imponerande. - Helt otroligt.
- Här har vi vår kung. Du är kung, va? - Ja. Ja, det är jag.
- Vilken lättnad. - Förlåt att vi tänkte äta dig.
- Det är K.W. - Hejsan, K.W.
- Trevligt att se dig. - Är du inte med Bob och Terry?
- Vad gör ni? - Vi har hittat en kung.
- Det stämmer. - Han är väldigt imponerande.
Vi kan ta en promenad, så ska jag berätta om det.
Du kan bära mig som ett barn.
Okej... Jag vet inte om jag stannar. Jag kom tillbaks för att...
...hämta pinnen jag glömde. Har ni sett den?
Jag ska hjälpa dig att hitta den.
- Han är väldigt kraftfull, K.W. - Pressa henne inte.
Hon listar ut det själv. Låt henne vara.
Följ mig, ers majestät.
Han ska göra oss lyckliga, Judith.
- Lycka är inte alltid det bästa. - Sluta, Judith.
- Han ser liten ut för att vara kung. - Precis vad jag sa.
- Var tyst, Alexander. - Förlåt.
Jag tycker om att ha en kung.
- Jag tycker bättre om Carol också. - Vad har hänt med våra hus?
De rasade.
Är de era gamla kungar?
Nej, de fanns här innan vi kom hit.
Mår du bra?
Ja.
Nu är du kung. Du kommer att vara en bra kung.
- Det klär honom! - Du ser strålande ut!
- Det ser bra ut, Carol. - Vi har en kung!
- Den här delen kan jag. - Vad är det första du ska rätta till?
- Låt festen börja! - Perfekt svar!
Kom, kungen!
Gå in, K.W.
Följ mig!
- Vad är det? - Du ser rolig ut.
Kolla på det här, kungen.
Du, hoppkillen?
Herrn? Vänta?
Hoppkillen?
Spana in det här, kungen.
- Vi gör upp senare, träd! - Alla vill vara vän med den nya killen.
Det här är vår familj. De är uppjagade för att vi har en kung.
Ibland visar dem det på konstiga sätt, vilken gör att andra tar illa upp.
Ira, älskling. Kom!
Judith och Ira är kära i varandra.
Vad tycker du?
Kolla på mig!
- Det där är Alexander. - Jag hatar det här trädet.
Han vill ha uppmärksamhet, ge honom inte det nöjet.
- 78! - Det där är...
Det här är Douglas. Jag kan räkna med honom.
Om jag var strandsatt på en öde ö och bara fick ta med en sak,-
-så skulle jag ta Douglas. Vi kan dela på honom
Douglas, nej, nej, sluta, det är inte så jag vill att du ska göra det.
Hur gick det där till? En olycka. Jag vet inte, hur det hände.
Vi har formellt inte träffats. Jag heter, Ira.
Jag sätter hål i träden, Kanske du såg ett av dem?
Eller kanske inte. I alla fall, det är vad jag gör.
Inte riktigt viktiga saker som du gör.
Och det här är Judith.
Han behöver egentligen inte känna mig. Jag är lite av ett nertalande.
Det är inte sant, Kungen.
- Få se ditt ansikte. - Presentera mig för kungen om du vill.
Vad är det? Oroa dig inte, låt mig få se.
Bra skott, Douglas! Du fick mig nästan.
Vi tar honom nästa gång, eller hur? Ja, det gör vi.
Vad gör du?
Är det hon du var arg på när du krossade saker?
Ja... Nej! Nej, nej...
Jag tyckte hon sa att hon inte skulle komma tillbaka.
- Det ser ut som hon är tillbaka nu. - Ja.
Ja, jag hoppas det.
- Jag ska gå och ta henne! - Hon gillar inte sånt. Kom tillbaka!
- Kom tillbaka hit! - Ira, min kärlek. Kom hit!
Kungen, jag skulle inte rekommendera det.
Sluta!
Gå och peta i nån annans näsa!
Max, se upp!
Jag fick dig!
Alexander, gå över dit och var social.
Låt det vara såhär för alltid!
Ni tror inte det är jag, men det är verkligen jag.
Han sätter igång saker direkt, våran kung.
- Den här killen får saker gjorda. - Det var toppen.
- Vi har glömt hur man har roligt. - Det är sant, Carol.
- Jag gjorde det inte, men... - Nej...
- K.W., du har dina tår i mitt öra. - Bra! Du håller dem varma.
- Vem är i mitt ansikte? - Förlåt Carol.
Jag ska flytta på mig.
- Låt det vara såhär för alltid. - Har kungen ett problem?
Min fot har fastnat under den här tjocka killen.
Sådär.
- Tack. - Jag heter K.W.
- Jag heter Max. - Jag vet.
Tänker du stanna?
- Alla vill att du ska stanna. - Det är komplicerat.
Jag vet inte ens hur allt blev såhär.
- Saker verkar bättre nu, dock. - Ja, det stämmer.
Okej, Kungen.
- Vilka är Bob och Terry? - De är goda vänner till mig.
Jag vet inte hur man ska beskriver dem, de är bara annorlunda än alla andra här.
...de är bara annorlunda.
- Gillar du dem mer än... - Du frågar en massa frågor.
Vad är din bakgrund? Varför har du kommit hit?
Jag är en upptäckare och reser mycket.
Och jag reser på havet, Jag brukade resa med flyg.
Uppenbart har du inget hem eller familj?
Jag hade en av dem... men jag...
- Men du åt dem. - Nej!
Nej, jag bara bet lite av en, det är allt, och...
...de blev galna.
Jag gillar inte fryst majs.
Jag är ledsen. Är det därför du stack?
De betedde sig som att jag var en dålig människa.
- Är du det? - Jag vet inte.
Jag vet inte.
Jag är glad att du kom hit.
Det är bra att ha nån i närheten, som inte äter alla.
Du biter bara alla. De som bits är inte så illa, de som äter andra tål jag inte.
- Jag har inga planer på att äta någon. - Okej. Bra.
Godnatt.
Godnatt, K.W. Natti, Ira.
- Godnatt, Douglas. - Godnatt, Carol.
- Godnatt, Judith. - Godnatt.
- Godnatt, Judy. - Godnatt, Älskling.
Godnatt, Alex.
- Godnatt, Kungen. - Godnatt.
Det här är trevligt.
Godnatt allihopa.
Dröm sött.
Jag ville inte väcka dig, men jag vill verkligen visa dig något.
- Okej. - Och på vägen visar jag dig ditt rike.
Allt det här är ditt. Du är ägare till den här världen.
Allt du ser är ditt.
Förutom hålet där... ...det är Iras.
Jag menar att träden är dina, men hålet är Iras. Men allt annat är ditt...
Förutom klippan därborta, den är inte din, den lilla klippan bredvid den stora.
Men allt annat i riket, förutom den där kvisten-
-den lilla kvisten där, den är inte din.
Jag vill att du ska vara kung för evigt Max.
Ja. Definitivt.
Den här delen av ditt rike är inte så bra.
Varför då?
Här brukade det vara klippor...
Och en dag kommer allt vara damm. Och sen kommer hela ön att vara det. Sen...
Och jag vet inte ens vad som kommer efter damm.
Carol?
- Visste du att solen skulle dö? - Vad?
Jag har aldrig hört det.
Kom igen!
Det kan inte hända.
Du är kungen. Och... titta på mig. Jag är storväxt!
Hur kan killar som vi oroa oss för en så liten sak som solen, va?
- Vad är det där, Carol? - Det är den där hunden.
Mata den inte, Då följer den bara efter dig.
Carol, vänta på mig!
Coolt.
Gjorde du det här?
Ja...
Det är väldigt bra gjort.
Vi tänkte göra en hel värld som den här men...
Alla brukade komma hit...
Men du vet...
Vet du hur det känns när alla dina tänder faller ut riktigt långsamt...
Du inser det inte och så märker du att de är verkligen långt ifrån varandra.
Och så en dag...
Har du inga tänder längre.
- Ja. - Ja, det var så.
Okej, stoppade in ditt huvudet här.
Här.
Och titta nu.
- Jag önskar att jag kunde bo där. - Ja.
Det skulle bli en plats där bara saker som du ville skulle hända också hände.
Ja.
Händer det inte, slutar det förmodligen med att jag äter upp mina fötter.
Carol, vi kan bygga en plats som den här.
- Menar du det? - Vi börjar med ett perfekt fort.
Och sen bygger vi staden runt den. Vi måste vara realistiska-
-vi börjar med ett perfekt fort. Sen bygger vi den underjordiska anläggningen.
- Som knyter ihop allting. - Jag gillar din hjärna, Max.
- Jag tänker inte äta mina fötter längre. - Varför då?
Max ska bygga ett fort! - Lika lång som 12 gånger dig...
Och bara vi kan komma in. Vi kan ha en glassbar.
En pool med botten och en trampolin.
Var var du? Vi var bara här.
Skulle nån komma in som vi inte vill ha där. Får de sin hjärna borttagen.
- Byggnaden gör det automatiskt. - Hur vet han vems hjärna det blir?
Det kommer att finnas ett träd men det är ett falskt, med en tunnel.
Hursomhelst, det är inte ett träd, utan en tunnel-
-och det kommer att leda er in i fortet genom ett rum.
Ira, vill du ansvara för tunnlarna för du gör såna bra hål?
Jag vill inte få min hjärna borttagen! Lyssnar nån ens på mig.
Vi tar hand om varandra, och vi sover tillsammans i en hög.
- Vad tror ni? - Jag tror inte det fungerar.
Men om det gjorde... Jag vet inte. Jag vet ingenting.
- Men jag gillar att sova i en hög. - Carol, vill du ha byggansvaret?
Du bör definitivt ha ansvaret, Carol. Du är den enda som kan fixa det.
Du har rätt, men...
K.W., tycker du inte att Carol ska bygga det?
- Ja. Han är den ende som kan. - Jag bygger det, om han inte vill.
- Vill ni verkligen göra det här? - Jag tycker det är en perfekt idé.
Okej, om ni vill göra det, och ni vill ha mig...
...blir jag hedrad.
- Judy, du skulle ha varit bra också. - Ja.
Lite mer åt det hållet. Lite mer. Ja, precis där.
Ja!
- Är det bra här? - Ja. Sätt ett märke där.
Ett till där och så kan vi sätta det andra märket därborta.
- Lite längre hitåt. - Det var fem, Carol.
Sen sju Douglaser som markerar den andra marken.
- Vad har du ätit? - Stenar.
- Sex. - Du börjar bli tung.
- Hej, K.W. - Hejsan, kungen.
- Här borta? - Sju Douglaser!
Sju knubbiga Douglaser.
Det kommer att bli ett slott, en borg, ett berg och ett skepp i samma.
Vi ska ha ett labb där vi kan bygga robotar.
Vår egen poliskår och eget språk.
Vi bygger en maskin som gör så att vi kan flyta.
- Bra gjort, Carol. - Du log.
Neka inte till att det här var en bra idé.
- En del av den idén var min. - Vilken del?
När jag sa: "Ja, vilken bra idé."
Jag har den!
- Jag gillar tunneln, Ira. - Tack, kungen.
Bra bjälkar, Douglas.
Tack. De är lika stabila som jag brukar göra dem.
- Vad gjorde du och Carol? - Pratade.
En hemlighet?
Hur fungerar det här. Är vi alla lika, eller är vissa bättre än andra?
Du har väl någon favorit?
- Jag tycker om er lika mycket. - Ljug inte.
En kung har sina favoriter.
Har du någon favoritfärg? Kan jag få vara din favoritfärg?
Vet du vad? Så kan du inte göra mot mig.
Du får inte vara upprörd. Det är vår uppgift!
Om jag blir arg på någon så måste du säga:
"Du får äta mig. Gör det som gör dig lycklig, Judith."
Det är så du ska göra!
- Kom så hämtar vi pinnarna, Max. - Okej.
Hoppas du hörde vad jag sa, kungen.
Alla hör dig, Judith.
Tror du att han har krafter, K.W? Det är inte riktiga krafter!
Jag pratar med dig! -Inte med dig, utan med K.W.
Oroa dig inte för Judith. Hon är alltid nertalande.
Du löser det nog. Du borde prata med Bob och Terry.
Kungen!
De är verkligen smarta. De har svar på allt.
Vänta! Jag kommer.
Vad tycker du?
Det här är Bob och Terry.
De tycker om när jag gör såhär. Bob och Terry, det här är Max.
Det var honom jag berättade om.
- Hälsa. - Hejsan.
Han behöver lite råd.
Fråga på.
- Ska jag bara fråga dem? - Ja.
Det är bättre för dig om du ställer frågan med sju ord.
Okej...
Hur gör jag-
-så alla blir...
...glada?
Det tänkte jag inte på.
De gick verkligen på djupet. Visst är dem bra?
Kan de inte bo med oss?
Vi håller på att bygga något stort.
Bra! Eller hur, Max?
- Carol då? - Carol?
Jag kan tycka om honom och fortfarande vara vän med Bob och Terry.
Douglas! Var är Carol?
Han är i borgen. I huvudkammaren.
- Borgen ser strålande ut, Carol. - Vi jobbar hårt med den.
- Var har du varit? - Hos Bob och Terry.
De vill gärna träffa dig och stanna här.
- Är det här Bob och Terry? - Har K.W berättat om mig?
- Hejsan, killar. - Vad har hon sagt?
- Verkligen? - Bob och Terry blir burna.
Min röst? Tack ska du ha. Ibland brukar jag...
- Jag är en lycklig man. - Kan ni några skämt?
Vem där? Högljudd störande ko...
- Den var rolig! - Dem är underbara, K.W.
Vad är det för fel på borgen? Den skulle ju vara automatisk.
- Vad? - Om någon som vi inte ville ha här kom-
-skulle borgen automatiskt plocka ut deras hjärnor.
Jag trodde det...
Jag bestämde att om vi känner dem så får de behålla sina hjärnor.
Även om vi inte känner dem väl.
- Du borde be om ursäkt. - Inte till ugglor, de är dumma.
Det var inte snällt sagt, Carol.
Varför tog du hit dem?
Vi byggde det här åt oss. De ska inte sova här!
Du är den bästa kung vi har haft. Du har förändrat allt.
Hejsan, Carol.
Varför tycker hon om dem så mycket?
Jag förstod inte vad dem sa.
Inte jag heller.
- Är det sant? - Ja.
Alla är arga på mig.
Finns det något du kan göra...
Jag vill göra något som brukar få mig att må bättre.
Vad för något?
Vi ska ha krig, där vi ska slå ner varandra.
- Slå? - Ja.
- Det gjorde jag ofta som liten. - Vi har inte gjort det på länge.
- Man har kul ihop. - Jag minns att det var kul.
Vilka vill vara de elaka?
Då väljer jag.
- Du är elak. - Kände det på mig.
Och du är det definitivt.
- Du kan få välja en till. - Jag är elak. Det är sant.
- Vi väljer dig. - Jag är kung, alltså god.
Jag är elak!
- Jag är med dig, Judy. - Du är...
- Han är med er. - Du är med i den bästa armén.
- Var var du? - Kollade till Bob och Terry.
Vill du vara i mitt lag, K.W? Vi är de elaka.
- Nej, du är med oss goda. - Var med de goda.
Du, jag och Carol är i ett lag.
Hej, K.W.
Vi ska försöka att slå ut de elaka med de här jordklumparna.
Vi ska hitta de största...
- Den var du inte med på! - Nu kör vi!
Vi slog aldrig i gong-gongen!
Kom igen!
Se upp för de elaka!
Nu har vi dem. De kan inte flytta på sig.
Kasta på tre. Ett, två, tre!
Ni ska få...
Jag har en plan.
Kom fram!
- Nej! - Varför inte?
Ni kommer att kasta på oss!
Kom fram!
- Nej! - Varför inte?
Som jag sa, ni kommer att kasta på oss!
Ni planerar att kasta på oss!
De kom på oss.
Nu kör vi!
Anfall!
Ta Carol, Ira!
Nu har jag er!
Vem slängde Richard? Nu är han med oss!
- Fick dig! - Inga djur!
Det gör ont!
- Slå ut geten, Douglas. - Uppfattat.
- Ni fuskar! - Gör det igen.
Det är inte rättvist!
Han kastade på mig när jag redan var skadad!
- Man får inte göra så! - Kom tillbaks!
- Räkna till tio, Alex. - Försvinner du då, Ira?
- Våga inte prata till Ira... - Lägg av!
Förlåt, Carol.
Vad hände? Klev någon på ditt huvud?
Vad håller du på med? Du klev på mitt huvud.
Det är ju krig.
Du gjorde det med flit.
Han klev inte rakt i ansiktet.
- Jag skämtade. - Självklart.
Du söker efter tillfällen för att få stampa mig på huvudet.
Det är just därför jag inte vill göra något med dig längre.
Varsågod. Kliv på mitt huvud.
Det tänker jag inte göra.
- Nu går vi, Douglas. - Jag tror att du gjorde rätt, Carol.
Tack, Max.
Jag vet inte varför jag kom tillbaks. Jag är glad att vi träffades.
Vad händer, kungen? Styr du ditt rike såhär?
Alla mår dåligt.
Jag är fortfarande yr och har damm i ögonen.
- Det har alla. - Nej.
Max får K.W att komma tillbaks. Han ser till att vi håller ihop.
Han har krafter. Eller hur, Max?
Visa oss.
Någon hade sönder kungen.
Jag förstår inte. Eller vänta, det här är löjligt.
- Jag tror att han är klar. - Väntade vi på det där?
Carol?
Hej.
Har du fått det där från jordklumparna?
När du fick Douglas att kasta på mig.
Förlåt.
Det är ingen fara.
- Det är ingen som lyssnar på dig, va? - Du har lagt märket till det.
Antar att du inte är van vid det, eftersom du är kung.
Jag har verkligen förstört för er.
Du är egentligen inte någon kung, eller hur?
Du är bara vanlig.
Jag visste det.
Finns där ens någon kung som kan göra allt det du sa att du kunde?
Jag bryr mig inte.
Låt aldrig Carol få reda på det.
Hej, Max. Vad är det där?
Jag tänkte att vi behöver ett ställe...
...där kungen kan gömma sig. Som en hemlig kammare.
Jag förstår inte riktigt...
Ett litet rum, med en liten dörr.
Jag vet inte... Jag föreställde mig inte det med hemliga dörrar.
Ett stort rum, med en stor dörr?
Det är inte så man gör. Det är mer som...
Ungefär så stort?
Kom hit, allihop!
Vakna!
Kom ut hit!
- Vad händer, Ira? - Det är Carol!
- Jag visste att det skulle hända. - Det skulle inte bli såhär.
Vad är det som händer, Judith?
Kom ut hit!
Det är fel! Jag kan inte ens titta på det.
- Vi måste riva borgen! - Va?
Det skulle inte bli såhär.
Du sa att vi alla skulle sova tillsammans.
Nu vill du ha ett hemligt rum och K.W är borta för gott!
Inte ens solen har gått upp!
Sluta, Carol! Du skrämmer alla.
- Det är natt! - hu vet du det?
Allt förändras. Nu river vi det, Douglas.
Nej, Carol!
Det skulle vara en plats där saker man ville skulle hända hade hänt.
Vi bor här, allihop!
Judith, Ira och alla andra.
Du skulle ta hand om oss, men det gjorde du inte!
- Förlåt! - Det duger inte!
- Du är en fruktansvärd kung! - Carol!
- Han är inte vår kung. - Va? Säg inte så.
- hur kan du säga så? - Det finns inga kungar.
- Säg inte så. - Han låtsas bara.
- Det är inte sant! - Han är precis som oss.
Jag var spelade bara med för att jag visste att du så gärna ville ha en kung.
Sluta! Vad håller du på med?
- Det var min favoritarm! - Jag höll bara i den.
- Sluta, Carol. Du är galen! - Nej!
Du lovade att du skulle ta hand om oss! Jag ska äta upp dig!
Kom tillbaks!
Max!
Kom hit!
In här.
Kryp in i min mun och göm dig.
- Hej, Richard. - Max?
- Var är han? - Jag vet inte!
- Jag vill bara prata med honom! - Du vet inte vad du gör!
- Du tänkte äta honom! - Nej, jag skulle...
Jag skulle inte... Det var bara som jag sa.
- Är jag så elak som han säger? - Gå här ifrån.
Jag ville bara att vi skulle hålla ihop.
Kan du tänka dig?
Han gör inte det med mening, K.W.
Han är bara rädd.
Han gör det bara svårare.
Det är redan svårt nog.
Han älskar dig. Du är hans familj.
Ja...
Det är svårt att vara en familj.
Jag har svårt för att andas här inne.
Jag önskar att ni hade en mamma.
Jag ska åka hem.
Carol!
Max.
Vad hände mellan dig och vikingarna?
- Jag var tvungen att ge mig av. - Varför?
Jag är ingen viking eller kung...
Eller något annat.
Vad är du för något?
Jag är Max.
Det är inget speciellt med det, eller hur?
- Max? - Ja?
Kommer du att säga bra saker om oss när du kommer hem?
Det tänker jag göra.
Tack, Max.
Du är den första kung som vi inte ätit.
- Vi ses. - Farväl, Max.
Hej då.
Gå inte. Jag skulle kunna äta upp dig för att jag tycker om dig så mycket.
TILL VILDINGARNAS LAND
Text och översättning: CiK - CASHiSKiNG
www.SweSUB.nu